Matt.
Det var rene marerittet.
HISTORIEN KAN INNEHOLDE FORSTYRRENDE BILDER.
SEERE ER ADVART.
Laura!
Shelby?
Vi måtte nå godta en reell mulighet...
...om at vi lette etter et lik.
MITT ROANOKE-MARERITT
Det finnes ikke en verre frykt enn frykten for å miste et barn.
Det er primært...
...og skjærende.
DRAMATISK GJENGIVELSE
Har den.
- Den er Flora sin. - Jeg kan ikke forklare det.
Virker som at dere tre har vært involvert mye i dette.
Det var jo også noe å si.
Jeg var takknemlig...
...for alle frivillige som hjalp til og lette etter datteren min.
Men politiet var en annen sak.
Jeg var politi.
Det er tusener dekar skog der ute.
Steder ingen har sett før.
Så hva i huleste venter vi på?
La oss jobbe.
Og jeg skjønner når noe ikke stemmer.
For alt jeg vet, kunne de ligge i sengen med de bøndene som tok Flora.
Som politi, visste jeg at sjansen for å finne datteren min var halvert
etter at hun hadde vært savnet i 36 timer.
Etter 72 timer, er sjansen mindre enn 30 %.
I dette landet blir over 33.000 barn savnet døgnet rundt.
- Takk. - Greit.
Hei, takk. Hun heter Flora.
Og Flora skulle ikke være med i den statistikken.
Takk skal du ha.
Alle hadde ansvar for å lete rundt i sin del av skogen.
Jeg ville være der ute alene.
For å være helt ærlig,
var jeg livredd.
Det var en veldig stressende situasjon.
Når man går inn i den skogen, spiller hjernen din deg puss.
Lysene, skyggene, og trærne tar forskjellige former og fasonger.
Jeg så for meg skapninger, åpenbaringer,
men det vi fant...
...forestilte jeg meg ikke.
Matt!
Hjelp meg!
Ikke rør det.
Det kan finnes bevis der.
Er du sikker det er Floras?
Se hva de gjorde mot den.
Det er ondskapsfullt.
Hun var her.
Hun er nære.
Flora!
Det var rene marerittet.
Rundt 90 meter fra der vi fant dukken,
ramlet vi over et skjelett av en gård.
Det så ut som et sted ingen vil være,
Men det kunne hende at Flora var der inne.
Flora.
Å, herregud.
Hvem bor slik?
Hun er ikke her. Hele stedet er tomt.
Hva var det?
Noe er fortsatt her.
Griser igjen.
Flora!
Hva i...
Matt hentet politiet til gården.
De var like sjokkerte over det vi fant i den låven.
Det var ikke noe tegn til resten av Polk-familien.
Det var som om de bare dro og forlot de...
...stakkars guttene.
Alt jeg tenkte på var...
Hvis den familien behandlet sitt eget kjøtt og blod som dyr,
hva gjorde de da mot barnet mitt?
Vi gjennomsøkte gårshuset,
og basert på det vi samlet av bevis,
oppholdt de seg ulovlig på området.
Det ser ut til at de ante at vi kom,
så de tok med jenta og flyktet før vi kunne fange dem.
De tenkte nok at de guttene kunne klare seg alene.
- Herregud. - Nå kan de være hvor som helst.
- Du kan ikke gå inn der. - Mason.
- Hvor er de? - Unnskyld.
Guttene vi fant er i intervjurommet.
Noen snakker med dem.
Jeg kan utføre mitt eget forhør.
- Sir, jeg kan ikke la deg... - De tok ungen min!
Mason, la dem utføre jobben sin, for Floras skyld.
En sosialarbeider forsøkte å snakke med guttene
for å se om de visste noe, men...
De kunne knapt snakke.
Du kan få en til om du sier navnet ditt.
Croatoan!
Det var alt de sa.
Det var det eneste ordet de kunne.
På det tidspunktet,
ante ingen av oss hva det betød.
Men senere forstod vi at det var en advarsel.
Flora!
Flora.
Flora hadde vært savnet i mer enn 72 timer.
FBI-agenten ville ikke si det.
Kjære Flora.
Og ikke jeg heller.
Men vi måtte begge nå...
...godta en reell mulighet...
...om at vi lette etter et lik.
Det var sent...
vi hadde ikke sovet på flere dager, det var på tide å ta en pause.
Ingen av oss ønsket det, men vi kunne ikke se tydelig.
Matt hadde rett, bedre å få litt søvn, og være frisk og opplagt i morgen.
Jeg var utslitt, ikke meg selv,
men selv ikke på min beste dag,
var jeg klar for det Mason kom til meg med.
Hvor er hun?
Hvor er Flora?
Jeg har fått nok av dette tullet, FBI, politi, en sørgende mor.
Hvor gjemmer du henne?
Mason, gi deg, Lee var sammen med oss da Flora forsvant.
Men jeg er ikke dum.
Du skulle til å miste foreldreretten, og det visste du.
Du hadde vært heldig med overvåket besøk.
Hva er planen din?
Ha oss alle her til vi sliter oss ut,
for så å rømme til Mexico eller noe sånt?
Mason, slutt.
Du kjenner meg, jeg ville aldri ha gjort noe sånt.
Du ville ha gjort nøyaktig noe sånt!
Du kidnappet henne! Fra skolen!
Det er på tide at politiet hører det.
Hvis du virkelig tror det, hvorfor sier du det bare nå?
Kan du ikke si det til politiet?
Jeg vet hvordan politiet virker.
FBI.
Hvis de fokuserer på spor, leter plutselig ingen etter Flora.
Som nøyaktig er det som vil skje, hvis du begynner å snakke slik.
Det er på tide.
Den eneste måten å vite hvor du gjemmer henne
er å få det ut av deg.
Nei, Mason, du kjenner meg.
Ungen vår er der ute, vår.
Hei!
Mason!
- Går det bra? - Ja, da.
Det går bra.
Vi var alle på grensen...
...til vanvidd.
Vi må ha overlevd på adrenalin til da,
for i det hodet mitt traff puta,
var jeg ute.
Hallo.
Lite visste vi at ingen av oss skulle få så mye søvn den natta.
Faktisk hadde natta nettopp begynt.
Hei, våkne opp.
- Vi må gå. - Er det Flora? Fant de henne?
Jeg er ikke sikker. Politiet...
Matt, hva er det?
De fant noe.
Et lik.
Det føltes som om bakken forsvant under meg
og at jeg falt...
...hjelpeløs.
Jeg hadde trodd at usikkerheten, det ikke å vite,
var den verste følelsen som fantes,
men jeg tok feil.
Jeg tok grundig feil.
La meg komme igjennom. Flytt dere.
Rettsmedisinerne fjernet dette fra kroppen.
Frue.
Herregud.
Det er Mason.
Jeg var så ødelagt etter å ha sett Mason,
at jeg nesten gikk glipp av to alarmer på mobilen.
Hver gang bevegelsessensorene ble aktiverte,
tok kameraene opp alt og overførte til PC-en.
Det er Lee.
22:13, rundt kvart over 10.
Hun forlot huset 15 minutter etter Mason.
Og her kommer Lee tilbake.
Fire timer senere.
Jeg vet at hun er søsteren din...
...og at blod er tykkere enn vann,
men politiet vet ikke hva som skjedde i går kveld, men det gjør vi.
Shelby, ikke gå dit.
Mason skulle dra til politiet og fortelle om Lee.
Hun var desperat.
Desperate folk kan gjøre grusomme ting.
Shelby.
Tror du helt ærlig at jeg er i stand til å utføre mord?
- Vi er alle... - Herlighet!
Jeg akter ikke å bli beskyldt og ikke av min egen familie.
Jeg er helt klart ikke velkommen her.
Du har rett.
Vi er familie, og vi stoler på deg, Lee.
Men det stemmer, vi er ikke velkomne her.
Ingen av oss.
Noe prøver å fortelle oss at vi må dra,
kanskje det er på tide å høre etter.
Å være i et hotell akkurat nå.
Etter det som skjedde, burde dere holde døra låst.
Jeg ble ringt...
...for å hjelpe til med å finne jenta deres.
Hvem var denne fyren?
Hadde FBI ringt ham?
Altså, datteren min var savnet, eksmannen min var død.
Dere skjønner nok at jeg var lei av fremmede.
Ringt? Av hvem?
Av hvem, da?
Beklager.
Jeg går alltid ut ifra at ryktet mitt ankommer før jeg.
Det blir sagt av mange, at egoet mitt i hvert fall gjør det.
Jeg mener ikke "ringt" i den forstand dere er kjent med.
AT og T eller Sprint...
Jeg satt hjemme oppe i New Orleans,
og spiste en Café du Monde beignet...
og så på CNN,
da din savnede engel,
og en sjel
hvisket inn i øret mitt, at mysteriet til denne bortføringen
bare kan bli løst av en mann som kjenner til
ferdene over og tilbake fra den andre siden.
Vi setter pris på at du kom
men vi lar FBI ta det herfra.
Hvem har blitt tildelt saken? Er det spesialagenten Greenfield?
Han ville ha vært mitt valg.
Jeg samarbeidet med ham om en bortføring av et barn sør i Utah,
må ha vært borte i fem år.
Vi fant ham, i live og alt.
Han hadde rett.
Vi søkte ham opp.
Det var bilder av ham med
den sørlige regionssjefen i FBI.
Fortellinger av ham som har hjulpet til å finne
forsvunne barn rundt om i landet.
Gaven kom til meg da jeg var ni år.
Barnepiken min kunne ikke finne bilnøklene sine,
så jeg sa til henne at hun hadde kastet dem ut
sammen med matrestene oppi søppelkassa.
Nyhetshistorier om ham var overbevisende.
Men kom igjen, synske folk?
Jeg var skeptisk.
Men så gjorde han noe jeg ikke kunne forklare.
Hører dere det?
Hun var her.
Gjemte seg.
Flora er ikke død.
Og hun ble ikke tatt av de levende.
Datteren din er sammen med Priscilla.
Priscilla?
Hvem er Priscilla?
Vent.
Det er umulig. Priscilla er ikke ekte.
Priscilla er ekte.
Hun er et barn.
Hun har en forkjærlighet for cornhusk-dukker.
Hun døde sent på 1500-tallet.
Jeg trodde på at Cricket hadde et slags syn.
Det finnes folk som er berørt...
...av gaven.
Matt syne jeg er for godtroende.
Jeg har lest om disse mediumene.
Det virker som magi.
Men de er virkelig gode til å overbevise.
De velger ut de som er mest desperate,
og finner en vei inn.
Kanskje han hadde snakket med Mason eller noen han kjente.
Jeg hadde på følelsen at Cricket kunne hjelpe.
Så da han sa at han trengte tillatelse
fra huseierne for å kunne kommunisere med sjeleverdenen,
ga jeg ham den.
Sjeler fra nord, sør, øst, vest,
Fader himmel, moder jord, hør vår bønn.
Denne verdens Guder og de nestes,
vis oss det som er skjult.
Priscilla,
søte Priscilla, snakk med oss.
Vi skal ikke gjøre deg vondt.
Er det henne?
Er det Priscilla?
Nei.
Det er en annen.
En kvinne, en fryktelig kvinne.
- Fort, hold hender. - Hva?
Bare hold hender.
Dere trenger deres forente styrke, for å forholde dere trygge.
Hvem er du? Hvorfor har du tatt barnet?
Jeg er kalt Slakteren
og alt som invaderer og truer landet mitt, gjør meg vondt.
Vis ansiktet ditt, mørke kvinne.
Dette er bønnekortet til helgenen John Goldbear,
han er nådens helgen.
Skytshelgenen for de som arbeider og lever i skogen hans.
Jeg ber ham om å omringe oss med hans hvite lys.
Du kan ikke skade oss.
Dette ble for ekte.
Man kunne sikkert forklare bort gjemmestedet
og cornhusk-dukken,
men jeg var i det rommet.
Det var ingen ledninger eller spesialeffekter der.
Lyset ble splittet av seg selv, rett ned i midten.
Jeg kunne ikke forklare det.
Jeg omringer oss med det hvite lysets beskyttelse.
Du kan ikke skade oss.
Hun har en kjøttøks.
Hun kalles Slakteren,
hun gikk til den andre siden for hundrevis av år siden.
Hvorfor hjemsøker du dette stedet?
Jeg beskytter dette stedet.
Dette stedet er mitt, vårt.
Jeg slutter ikke med å holde denne kolonien trygg.
Jeg skal stable likene høy som tømmerhus.
Vet hun hvor Flora er?
Hvor er barnet? Hvorfor tok du henne?
Hadde jeg hatt barnet,
hadde hun vært flådd og stekt innen nå.
Priscilla, den djevelens frø, har gjemt henne bort.
Et sted utenfor vår jord.
Jeg tar aldri et skritt til utenfor jorden min.
Aldri mer.
Jeg må beskytte den mot inntrengere som dere.
Å, kjære-
Denne jorda tilhører ikke de døde.
Du er inntrengeren!
Croatoan!
Croatoan.
Det samme ordet de ville guttene ytret.
Croatoan!
Hva i huleste var det?
Hvor var Flora? Hva sa de?
Det ordet du sa...
Er hun redd? Går det bra med henne?
...Croatoan.
Hva betyr det?
Hvil deres små hoder, Cricket har alle svarene dere søker.
Åndene er mørke, ondskapsfulle, og har så visst datteren din.
Men...
...jeg kan ta deg med til henne.
For 25.000 dollar.
Jeg tar Visa, Mastercard, Discover.
En fordømt svindler.
Hva slags forvridd person lever på en mors håp?
Våger du å be om penger, etter å ha ødelagt vinduet mitt?
Hei, Matt.
Matt, det var ikke hans skyld.
Hvordan kunne han ha gjort det, når vi var sammen med ham?
Denne skurken kunne ha fått noen til å skyte fra utsiden.
Alt dette var rene sirkuset, rene lureriet
for å få oss til å knekke sammen, men jeg lot ham ikke slippe unna.
Jeg kan skjønne at man kan tro det.
Hvordan kan den konvensjonelle hjernen din bortforklare ting du har sett,
ting som ikke kan behandles med bakketenkning?
Men gaven min er ekte.
Jeg forteller sannheten.
Til og med FBI betaler.
Du er et forferdelig menneske.
Jeg utfører en tjeneste.
Jeg setter min sarte sjel i fare.
Hver gang en gråtende mor kommer til meg og forteller om sin savnede kjære
håper jeg å kunne hjelpe.
Jeg brydde meg ikke om Cricket var synsk eller syk.
Jeg var ferdig med leken.
Nå måtte han fortelle oss alt han visste.
Dere forstår vel situasjonen min?
Når man deler ut medikamenter,
skal man gi dem gratis til alle de døende barna?
På tide med noen svar.
Lee.
Lee, hei, legg ned pistolen.
Han vet hvor Flora er.
Han er bare en svindler, han bare tuller med deg, Lee.
Kom igjen, Lee.
Jeg beklager.
Se og kom deg ut av huset mitt, din drittsekk.
Frøken.
Jeg kommer tilbake.
Dere skal invitere meg.
Hei.
Hva sa han til henne?
Cricket?
Jeg vet ikke.
Noe angående Flora, antar jeg.
Men hun ble rystet.
Det så jeg.
Vel, vi ble alle rystet.
Svigerinnen din tror at Cricket Marlowe
hvisket noe til deg før han dro.
Jeg husker ikke noe sånt.
Er du sikker?
For du dro for å treffe ham neste dag.
Var det fordi Cricket Marlowe sa noe om din førstefødte datter?
Om Emily?
Emily hilser.
Hun lurer på hvorfor du sluttet å lete etter henne for lenge siden.
Hei.
Hvordan vet du om Emily?
Alle i dette programmet
utsettes for omfattende bakgrunnssjekker.
Dødsattester handler om offentlig registrering.
Fortell oss om Emily.
Vi må stoppe.
Slå av de kameraene.
Jeg sa slå av de fordømte kameraene!
Det røde lyset er på.
Spiller vi inn igjen?
Jeg var ung.
17 år da jeg fikk Emily.
Hun hadde akkurat fylt fire.
Det var rundt fjerde juli.
Jeg gjorde ærender,
og jeg måtte løpe til matbutikken
og kjøpe med noe saus raskt.
Fem minutter.
Jeg vet ikke hvorfor jeg ikke tok henne med inn.
Da jeg kom tilbake til bilen, var hun borte.
Jeg så henne aldri igjen.
Jeg vet hvordan dette ser ut.
Jeg hadde absolutt ikke noe skyld
i Floras forsvinning.
Hvorfor skulle jeg da betale mediumet 25.000 dollar for å få henne hjem?
Jeg kom ikke hit for flere triks.
Nå har du pengene dine.
Fortell meg hvor Prescilla har datteren min.
Jeg skulle ønske det var så enkelt.
Etter at jeg ble bedt om å forlate huset hennes,
gikk jeg meg en tur rundt i skogen.
Det var da sinnet mitt ble sprengt.
Åndene nedlastet seg til meg som en paranormal server.
Den eneste måten å redde ungen din på
er å finne ut alt vi kan om fienden.
Slakteren.
Hun ble født Thomasin White.
Mannen hennes, John, var guvernøren av Roanoke-kolonien.
Livet var vanskelig for bosetterne,
og John ble overtalt til å reise tilbake til England for forsyninger.
Han lot Thomasin styre til han returnerte.
Dette blir vi ikke mette av, vi må ha ordentlig mat.
Vær takknemlig for det du blir gitt, mr. Cage.
Kvinnene får bare halvparten så mye.
Mor, folket sulter, og vinteren kommer snart.
Vi må komme oss til innlandet, hvis vi skal kunne overleve.
En slik farlig handling
krever forsiktig vurdering...
Det er ikke noe å vurdere.
Vi forblir der mannen min forlot oss.
Før han kommer hjem, vil jeg ikke høre noe fra dere.
Alle som bor i North Carolina kjenner til historien om den bortkomne koloni.
Det er en spøkelseshistorie folk fortalte rundt bålet.
116 innbyggere forsvant sporløst.
Ingen lik.
Ingenting ble noensinne funnet.
Men Roanoke har ikke noe med oss å gjøre.
Med min Flora.
Tror du jeg selger deg en løgn?
Du leser tankene mine og kaster bort tiden min.
Alle vet at Roanoke er langt herfra.
Det er et historisk monument over en time herfra
og vi har alle fått høre den historien fra vi var små barn.
Du tror bare at du kan historien.
Nei!
Pest
krever en fast hånd.
En leder skal bare lede med samtykke fra de styrte.
Du har mistet vår tro.
Du er herved fjernet fra din posisjon
og forvist fra vår beskyttelse.
Forræder!
Du skal dø.
Jeg skal leve.
Det skal vi alle når vi reiser til innlandet.
Vær så snill. Hun overlever ikke.
La Guds vilje skje.
Jeg satte denne på deg, ikke for tross, men for rettferdighet.
Det skal være like vanskelig for deg å leve med den rundt halsen,
som det var for oss å ha deg rundt oss.
Løft troskapen som vår sak.
Din lojalitet må være absolutt.
Jeg kan ikke.
Skjebnen hennes er bestemt.
Din egen skjebne balanserer.
Tigg om utsettelse, mor.
Jeg kneler ikke for noen.
Herre, vis nåde.
Hun ble forlatt i skogen i dagevis.
Hun var døende av sult og tørste.
Thomasin hadde gitt opp alt håp.
Alt hun hadde igjen var bønnene.
Jeg angrer.
Himmelriket er nå, min Herre.
Hvis jeg skal bli revet i stykker av ville dyr, er det din vilje.
Jeg overgir sjelen min...
...til din bekyttelse.
Spis.
Overgi sjelen din...
...til meg.
Da er vi alle enige om å reise til innlandet.
Vi rydder elva...
Jeg har blitt renset ved plage i villmarken.
La ingen mann tvile på Guds vilje.
Feilen var å returnere hit.
Tigg om utsettelse, Ambrose.
Mor, vis nåde.
Hvis du ikke var født av mitt eget fordomsfulle kjød,
hadde jeg kuttet strupen din... til blodig fordømmelse.
Ikke tross meg igjen.
Vi blir.
Nei, vi drar til innlandet.
Flyttet kolonien hit?
Slik krysset veien din med Slakterens vei.
Hun krever herredømme over dette landet, hun vil drepe dere alle.
Er du sikker på at vi bør være her?
Vi er bare nødt til å stole på ham nå, Shelby.
Kan jeg få kysen er du grei?
Priscilla.
Vis deg, kjære.
Ikke vær redd.
Vi er ikke alene her.
Jeg føler varme.
Slakteren og litt av hennes muskel.
Se.
Besudlerne presenterer seg selv for slakting.
Skader du oss, kommer det kun fler,
og du vil aldri få den freden du søker.
Men det finnes en måte alle kan få det de ønsker på.
Jeg er med.
Snakk.
Gi oss den dødelige jenta.
Tving Priscilla til å gi opp lekekameraten sin.
Hjelp henne å forstå at det ikke kan forekomme et vennskap
mellom en død og en levende.
Så snart Flora er trygg hos oss,
skal klientene mine pakke bagasjen sin og dra.
Jeg skal sørge for at ingen andre vil komme hit igjen.
Vi brenner ned huset.
Vi ble aldri enige om det.
Flora er alt jeg har.
Hun er datteren min, du ville aldri forstå det.
Og vi ble enige om dette.
Hvem sa seg enig?
Matt.
Hvor er han?
Matt?
Jeg var ikke overrasket over at Lee dro tilbake til Cricket.
Eller at hun skrev ut en stor sjekk til ham.
Hun var desperat.
Det var vi alle.
Det var Matt som overrasket meg.
Jeg husker fortsatt ikke at jeg gikk.
Og jeg...
Jeg husker heller ikke hva Shelby sa at hun så
da hun fant meg.
Matt.
Cricket forsikret meg om at Slakteren ble enig om avtalen.
Men nå var både Matt og Shelby borte.
Det virket som at vi lette etter dem i en time.
Matt dukket endelig opp, forvirret, ante ikke hvor han hadde vært.
Og Shelby...
Vel, hun hadde tydeligvis dratt tilbake til huset alene.
Shelby!
Å, takk Gud, jeg trodde du var skadd.
- Hei! - Hva?
- Ikke rør meg. - Hva?
Hva snakker du om? Hva er galt?
"Hva er galt?" Tuller du med meg?
Du gikk bak ryggen min, og sa deg villig til å brenne huset vårt.
Du var ute i skogen og hadde sex med den kvinnen.
Hvem er hun, Matt? Hvem er hun?
Hvilken kvinne?
Ikke prøv å lure meg.
Jeg så deg med henne.
Du hadde deg med den kvinnen oppetter treet
mens alle de bøndene så på, det var ekkelt.
Shelby, jeg aner ikke hva du snakker om.
Matt!
Sett håndjern på henne.
Lee. Hei!
Alt du sier kan bli brukt mot deg...
Matt.
Sett henne i bilen.
Vent litt.
- Hva har du gjort? - Ikke ta på meg.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Oversatt av: Maria Rudfoss